PRAHA Vypršela vám „technická“ a oprava vašeho vozu by stála více než auto samo? Žádný problém. Stačí se domluvit s technikem vytypované STK, předat mu v obálce několik tisíc korun a novou červenou známku dostanete, aniž by vaše auto vůbec viděl.
To je příklad nejhoršího podvodu s STK, který je v Česku k vidění. Právě takové podvody na linkách technických stanic chtělo ministerstvo dopravy vymýtit. Ani nový centrální a účinnější dohled nad STK, který ministerstvo spustilo prvního září, však tento nešvar nezničí.
Kontroloři ministerstva mohou sice díky němu kontrolovat práci technika v STK, zjistit, jak dlouho kontrola trvala a co technik na autě zrovna provádí, ale nevidí to nejpodstatnější: zda auto na linku vůbec dorazilo.
Právě proto novou praxi kritizuje Profesní komora STK, která volá po zavedení kamerového systému. „To, co nyní ministerstvo spustilo je jen první malý krůček ke zlepšení situace v STK. Dokud nebudou v STK kamery, tak je to skoro k ničemu. Pokud nemáte to auto natočeno, nevíte, zda na kontrole bylo, či nebylo. To, že technik napíše auto do výkazu, ještě zdaleka nic nedokazuje,“ říká Jiří Rejmon, předseda Profesního sdružení STK.
Podle něj by mohl kamerový systém odhalit asi devadesát procent všech podvodů, ke kterým ve stanicích dochází. Ministerstvo dopravy však kamery nezavede dříve než v roce 2010. „Problémy jsou dva. Zaprvé musíme vyřešit problém s osobními údaji řidičů, protože bychom natáčeli jejich státní poznávací značky. Další problém je obrovské množství dat, které by kvůli kamerám musel centrální server přijímat. Mohlo by tak dojít k jeho kolapsu,“ říká mluvčí ministerstva dopravy Karel Hanzelka.
Ministerstvo si nový systém chválí a věří, že zlepší situaci na českých silnicích. „My se domníváme, že je to poměrně velký krok. Podaří se totiž do značné míry eliminovat to, že se na silnicích objevují auta, která tam nemají co dělat,“ vyjmenoval přednosti nového projektu Hanzelka.
Rejmon však nevěří ani tomu. „Problém je, že STK, které nepracují zcela seriózně, si dávají velký pozor, kdo se v jejich okolí pohybuje. O kontrolorech ministerstva tak včas vědí. No a když kontrolor nechytne podezřelé auto včas, nemá proti STK téměř žádný důkaz,“ říká Rejmon. Podle něj je v Česku asi 60 procent stanic, kde k žádnému podvodu nikdy nedošlo. V drtivé většině zbylých stanic dochází k nepoctivostem ojediněle. „STK, kde jsou podvody na denním pořádku, může být tak deset. Kvůli svým prohřeškům je známá například STK v Mostě. Ministerstvo ji ale stále nezavřelo,“ pokračuje Rejmon.
Prvního září napojilo ministerstvo do systému prvních deset procent STK, tedy 33 stanic. V říjnu to má být dalších 40 procent a všechny zbývající stanice mají být připojeny na začátku listopadu. „Začínáme postupně, protože se bojíme kolapsu. Kdybychom zapojili všechny stanice najednou, mohl by se celý systém zhroutit,“ vysvětluje Hanzelka. O spuštění systému se hovoří zhruba dva roky, jeho zavedení zpozdila příprava a výběr dodavatele.
***
Co jsou STK a jak se mění jejich fungování? - STK = stanice technické kontroly. V Česku jich je 330. - V STK se provádí pravidelné technické prohlídky (například kontrola brzd, světel, podvozku). - Cena kontroly se pohybuje od 500 do 1000 korun. - od 1. září zavedlo ministerstvo dopravy tzv. centrální dohled nad STK: Co to znamená v praxi? - jednotlivé stanice se napojily na centrální síť, do které budou mít přístup kontroloři. - kontroloři mohou v reálném čase sledovat práci technika v STK. Zjistí, jaké auto právě prochází kontrolou a co na něm